И сами смо се током свог школовања много пута нашли у ситуацији обнављања градива: пред тест, испит или неко усмено излагање. Знамо да то није нимало лако. Није била реткост ни да да овај аспект оставимо за последњи тренутак, или га чак потпуно прескочимо.
![](https://zelenaucionica.com/wp-content/uploads/2022/03/mama-uci-sa-cerkom.png)
Обнављање градива је некад и важније од самог учења јер нам оно омогућава да сагледамо целину, да направимо синтезу свега што смо прочитали и разумели, да интегришемо важне појмове и објашњења и припремимо се да целокупно знање у датом тренутку и покажемо.
Исто је на свим узрастима. Обнављање има исту сврху. Само, оно што се у млађем узрасту јавља јесте немогућност да се обнављање спроведе самостално, што је сасвим у реду. Деца временом могу да развију способност да прате различите фазе свог учења и своје резултате у свакој од њих. И треба им наша помоћ.
Када се припреме за контролни задатак или важан тест ближе крају, оно што најчешће радимо јесте пропитивање детета. Одрасли држи књигу и поставља питања, а дете одговара. Шта заправо тиме постижемо?
У својој пракси се сусрећем са студентима који и даље очекују да неко уместо њих започне процес обнављања градива, дакле, нису самостални у завршној фази учења. Ако нема никог да држи књигу и пропита их цело градиво пред испит, они просто то ни не ураде. То може да им буде велика препрека током студирања.
Пропитивање – у млађем узрасту да, касније то није решење
Пропитивање може да буде од помоћи до неког тренутка, док дете не изгради свој начин и свој систем, али на дуге стазе није решење.
Да бисмо деци помогли да буду самосталнија у процесу обнављања градива, потпуно је у реду да почнемо да пропитивањем док су млађи и да будемо ту као подршка у нижим разредима основне школе. Већ у 4. и 5. разреду много већа подршка коју деци можемо да дамо је тражење начина да се самостално преслишају наученог и независно од других особа, обнове градиво. Ево неких начина:
Квиз-питања
Погледајте градиво заједно са дететом. Задржите се посебно на важним дефиницијама, новим појмовима и комплекснијим објашњењима. Фокусирајте се на питања на крају лекције. Већина уџбеника има издвојене такве делове. Потом саставите са дететом квиз-питања. То може да буде списак, могу да буду картице или нешто треће што заједно осмислите. Уколико је могуће, дефинишите низ питања по тежини и одредите са дететом број бодова за свако. Након тога обнављање може да почне. Будите ту само као пратња, а нека дете самостално проверава своје одговоре, не мора да чека да ви то урадите уместо њега.
Игра улога
Усмено обнављање градива детету може да постане чак и занимљиво. Кроз кратак разговор, пронађите улогу коју дете жели да игра у свом усменом излагању. Да ли жели да буде учитељица? Наставник? Да ли можда жели да замисли да се излагање одржава на телевизији? Или хоће да буде научник који излаже нешто ново пред заинтересованом публиком? Ако се детету допада овај начин, подржите припрему за ово излагање и упутите га у израду концепта или ограниченог броја теза у које може да гледа док препричава градиво.
Шеме и цртање дијаграма
Нека деца једноставно не воле усмено обнављање. Преферирају неке од типова невербалног преслишавања, што је наравно у реду. Ово може да зависи и од доминантног стила учења. Ако приметите да усмено излагање није нешто што ће дете радо да ради, понудите обнављање кроз визуелни приказ лекције. Овај тип обнављања подразумева да са затвореном књигом дете може да нацрта дијаграм лекције или неку врсту шематског приказа. То значи да може да прикаже појмове кроз грањање или мрежу, можда и кроз мапу ума. Будите подршка у том истраживању.
Обнављање није нимало лак део учења. Често је деци чак и непријатно да спроведу обнављање јер је то тренутак њиховог суочавања са оним што нису научили или нису разумели. Овај процес често зависи и од тога да ли дете препознаје који стил учења му је доминантан и које технике учења треба да користи. Уколико имате недоумице овог типа или желите смернице о томе како да подржите дете на овом путу, закажите индивидуалне консултације на тему учења.
Аутор: Тамара Костић, психолог, саветник за учење и аутор странице @ucenje_za_tebe
Напишите одговор