Маните се разговора, наклапања, а нарочито се маните оправдавања починиоца – као са њим се није разговарало и слично. Проблем је у недостатку јасних граница понашања у школама
![](https://zelenaucionica.com/wp-content/uploads/2013/12/umoran-nastavnik-470x256.png)
Постоји један профил ученика у Србији, нарочито карактеристичан за двадесет и први век. То је ученик коме никада ништа није ускраћено, кога родитељи воле највише на свету, и који је вредност сам по себи. За њега/њу се подразумева известан успех – који варира од двојке без обзира што не ради домаћи и не учи ништа, до просека „пет запета нула“, а све зависно од тога какве представе о успеху имају његови/њени угледни родитељи.
И када ето наставница не удовољи замисли угледних родитеља, и њему/њој упише кеца или четворку, ето родитеља у школи да реши проблем. Школски педагози и психолози (тзв „пепси служба“) ће дати сваки савет и сваку препоруку, најчешће неко опште место – треба ученике боље мотивисати, треба више разговарати и сл. Само једно никада неће превалити преко уста – да је ученик једноставно безобразан и лењ, А најчешће је то случај. А некако се увек притисак свали на наставницу, као да је проблем у њој и како она ради, а не у ученику.
Познато? Наравно – школе су препуне оваквих ученика, нажалост, у овом тренутку школски систем нема механизам као да се са таквим профилом ученика избори. Наставници и директори се изборе само ако успеју некако да се снађу.
Случај Трстеник
Случај који се пре извесног времена одиграо у Трстенику је, барем како сада изгледа, био последња прилика да се систем промени. Да се подсетимо, ученик је наставници енглеског извукао столицу и она је завршила са стражњицом на патосу. Друга два ученика су то снимила мобилни телефон и снимак пустили у етар. Један од ученика је у управном поступку прво искључен из школе, али се неколико месеци касније показало да школа није до краја испоштовала процедуру па је искључено поништено. И појео вук магарца. Кога је брига за неку тамо наставницу енглеског из Трстеника.
И наравно, када је све дозвољено, па и јавно понижавати наставницу, а да ти се на крају ништа не деси, само је било питање тренутка када ће неко да закључи како је дозвољено и више од тога. Зашто само понизити наставницу? Боље да је упуца. И догодило се. И то баш у „Рибникару“. Случајно?
По свој прилици није, баш зато што је „Рибникар“ школа за тзв. „елиту“, за тзв. „крем друштва“. Које год да им је породично порекло, припадници тзв. „елите“ деле једну ствар – уверени су да су нешто посебно, да за њих не вазе правила која вазе за остале. И онда наравно такав став преносе и на децу. Њихова су деца најчешће превољена, размажена и презаштићена. Њима је дозвољено скоро све. Да ли је онда случајно што се у таквој средини нашао неко ко је помислио да је дозвољено пуцати у наставницу и другу децу?
Разуме се, ја не знам да ли је починилац био неко коме је све допуштано још у кући. Или напротив, неко ко је прописно васпитан, али је у школи видео да најбоље пролазе они којима се све пушта, па преломио на другу страну. Важно је да је друштвена средина таква.
Питање вредности
Има то, наравно, везе и са западним вредностима, јер напредна Америка је препуна сличних догађаја, тзв. немотивисаних убистава, када лудак упадне у школу, једино место у САД где је ношење оружја забрањено. и насумице пуца, па се то прелило иу Европу, док такве вести некако не стижу из назадне Северне Кореје, Ирана или Саудијске Арабије, где се то на време реши путем назадног и патријархалног шамара или каиша. Са тринаест година је касно.
Много се говори и о видео игрицама, које јесу проблем, али није главни. Јесте проблем и неодговоран однос према оружју, али није главни. Јесте проблем и одсуство разговора, али није главни. Главни проблем је то што ученицима у школи ништа није забрањено.
Ако хоћете да решите проблем, најурите прво све невладине организације које се баве „дечјим правима“. Уместо њих финансирајте оне које се баве учењем. Осмислите и реализујте систем у коме ученик има да поштује професора, у коме не сме да вређа наставнике, а камоли да им измиче столице. (О овоме бих свакако могао много тога да кажем – али неком другом приликом.)
Најзад, дајте оружје обезбеђењу. Чему служи радник обезбеђења без оружја? Да извуче уши неваљалом ученику? Па то може и професор фискултуре.
Маните се разговора, наклапања, а нарочито се маните оправдавања починиоца – као са њим се није разговарало и слично. Недостатак јасних граница понашања је проблем.
Ако риба смрди од главе, чисти се од репа. Ако хоћете да не убијају децу у центру Београда, морате прво заштитити наставницу из Трстеника.
Драгољуб Ј. Кечкић је редовни професор Математичког факултета Универзитета у Београду. Ексклузивно за Нови Стандард.
Извор: Стандард
Ovom tekstu ne treba ništa dodati ili oduzeti ovo je naša stvarnost.Bez licemerstva i bez grozomornih ,,pepsi“ radnika i laži.Čemu fakultet koji sam radom zaslužio kad ne smem da kaznim neradnika ni za nerad a kamo li za nedisciplinu i nevaspitanje.Gospođe majke,ja čim vaše dete izvedem na tablu odmah vidim gde ste vi grešili u vaspitanju.poz prof
Bravo!
BRAVO, POSTOVANI PROFESORE! POTPUNOBSTE U ORAVU! SVAKA REC JE NA SVOM MESTU! VAS TEKST BI SVI TREBALI DA PROCITAJU! I PROFESORI I RODITELJI I DJACI I SVI OSTALI! I NE SAMO DA SE VITA, VEC I NESTO UCINI KONACNO KAKO NAM SE OVA TRAGEDIJS UCSKOLI NE BI PONOVILA. PROBLEM SE SECE U KORENU, DOK JE JOS VREME.
BRAVO PROFESORE..👍
Dajte oruzje obezbedjenju?
Nestalo smesnih pilula?
Dragoljube?
Ако поступак – у Трстенику – није спроведен ваљано, треба да одговара онај ко то није умео. И поновити поступак исправно, наравно, и искључити ученика. Зашто би се одустало од тога?
Ranije su se radjale zabe,a sada sve princevi i princeze…Ne mogu da razumem roditelje koji ne zele jasno da sagledaju svoje dete.Moje je,volim ga najvise na svetu bez obzira kakvo je ali zna se sta je nestasluk ,a sta bezobrazluk.Ostala sam bez komentara kada sam cula majku kako ljutito komentarise- moje dete nece niko slati u cosak ili magarecu klupu jer ce sledeci put ostati bez posla.Stvarno strasno-princ u magarecoj klupi,nama veze sto zbog tog princa ucitelj ne moze da odrzi cas.Nije bitno ni da li je opsovao,jer on je „nestasan“Na prvom roditeljskom sastanku roditelji komentarisu kako su se deca promenila,a ucitelj odgovara-nisu samo deca,vec i roditelji.Oduzeli svako pravo prosvetnim radnicima,ali bi oni trebalo da vaspitaju decu.Ranije nismo po skolama imali ni pedagoge,ni psihologe ali smo bile zabe koje su imale postovanja prema svima u toj skoli,od prosvetnih radnika,do cistacica
Treba zavesti red u skoli. Da svako radi svoj posao. I nece biti problema
Свака част, професоре! Кратко, јасно и математички прецизно.
Tacno tako
Gospodine Dragoljube potpuno ste u pravu i mogu reći jedan od najpametnijih i najjačih tekstova koje sam pročitao poslednjih dana. Voleo bih da pročitam još jedan vaš tekst, a to je recept kako sve ovo što ste napisali sprovesti u delo, jer bez toga ovo će izbledeti još koliko sutra.
Svaka čast, pre svega što ste objavili ovaj tekst!
Nažalost, mi koji smo svesni svega možemo samo aplaudirati čoveku na hrabrom i surovom iznošenju istine.
Ostali, koji vide stvari drugačije neće dobiti otrežnjenje posle jednog ovakvog teksta, tako da će se sve nastaviti po starom.
Bravo profesore! Učenik koga roditelji uzdižu do genija, a nije ni prosečan, neće poštovati nastavnika. Učenik koji je povlašćen kod kuće i kome je sve dopušteno kod kuće, ponižavaće nastavnika, jer njegov tata je neko. Samo bahata deca čiji su roditelji stekli na ovaj , ili sumnjiv način diplome, ponižavaće nastavnika koji mu prenose znanje. Društvo koje ne ceni nastavnike, posrnuće u duhovni glib. Na zapadu, sama se uverila, mlađu generaciju nastavnika, čine zapravo oni studenti koji nisu mogli nigde da se upišu, upisali su nastavnički fakultet. Naravno negativna selekcija. Doći će to i kod nas. Sve negativno uzimamo sa zapada. Propast!
BRAVOOO!!!
Postovanje profesore, stvari su jednostavnije nego sto izgledaju, ali niko nece otvoreno i direktno da kaze, kao sada Vi, a kamoli da mrdne prstom (citaj da nesto preduzme) nego sve po starom, ipak smo proevropski nastrojeni, a ne istocnjacki (citaj balkanski).
Daleko od toga da imam nesto protiv zapadne Evrope u kojoj takodje ima pravila pored ljudskih prava i jos uvek postovanja..provereno da Svajcarska kanton Cirih ne dozvoljava upotrebu mobilnog telefona u dvoristu i zgradi skole, upotrebu ne posedovanje, kao ni nosenje kacketa i kapuljace u krugu skole.
Tako da, nije nemoguce, samo srecno nam bilo na istrajnosti kad su vec prepoznate kljucne stvari..
Potpuno se slazem s vama ,profesore.
Mnogo istine ima u rečima profesora Kečkića. Slažem se sa stavom da su mam deca 21. Veka mnogo razmažena i da misle da sce mogu i da su uvek u pravu, ali ipak ima i dosta dobre dece. Treba promovisati lepe prave vrednosti i kažnjavati strogo svako zlo, vredjanje, omalovazavanje. Takodje treba vratiti znacaj znanju i lepom vaspitanju.
Potpisujem sve sto je profa izjavio!
Mnogo mnogo jak komentar. Nisam skoro nista bolje procitao. Svaka cast.
Svaka čast, poštovani profesore!
Pravo u srž!
Oružje obezbeđenju? Da li ste svesni ko je obezbeđenje u školi? Da li neko pročita tekst do kraja i razmisli o istom pre nego što napiše “Bravo.”? Nisu deca kriva što mi odrasli ne rešavamo slučajeve bilo kakvog maltretiranja, što mi odrasli njih ne vaspitavamo dobro, što mi odrasli donosimo pogrešne zakone, što mi odrasli dopuštamo da nam deca jedu zagađenu hranu, piju zagađenu vodu, udišu zagađen vazduh, i td. Dete nije donelo odluku da ne bude kažnjeno za izmicanje stolice, mi odrasli smo doneli tu odluku i pokazali deci da je to dopušteno. Mi odrasli moramo da se ponašamo odraslo, priznamo da smo krivi za dosta problema koji muče ovu državu i svet i da krenemo da ispravljamo greske, jer deca uče posmatrajući nas.
Ma BRAVO! POTPISUJEM! Nema više ni popravnih. Jer smatra se da nastavnik nije dobro prenjeo znanje na ucenika-nije do ucenika koji ni pogledao nije u udžbenik. Kakva glupost?!?! Nema vise ponavljanja razreda. Koliko god ne uce uvijek idu dalje, pa upisu privatnu srednju i takvi nas danas liječe! Uzas, sta smo uradili, docekali, fuj 😔
Dosta sa besmislenim člancima i raznim mišljenjima „stručnjaka“. U ovom slučaju to nije slučaj za pedagoge, psihologe, nastavnike. Ovo je slučaj za psihijatre. U pitanju je narcisoidni psihopata. Inteligentan, savršeni đak. Sve ono što se danas forsira u potrošačkom društvu. Sve radi po dugoročnom planu. Želi da bude najbolji, poštovan, voljen i da mu se svi dive. Nema sažaljenja za druge, neće pomoći drugom jer je sve to moguća konkurencija. Bitan je samo on a to se danas ceni. Takvi ne prave ekcese i nestašluke. Mirni i hladnokrvni. Jedino što takve može da izbaci iz ravnoteže je da sve ne ide po njegovom planu. Verovatno je problem što je išao u takvu školu gde je bilo puno istih ili boljih đaka od njega. Nekad je sa takvom dijagnozom bilo 1-2% u populaciji. Danas 10-15%. Svuda slušamo radi na sebi, budi najbolji, ostvari se, budi bogat slavan. Budi slavan. Ako te drugi ne hvale hvali se sam. Ne obaziri se na druge. Podmetni nogu konkurenciji. Budi nemilosrdan. Kako završavaju takvi. Postaju vrhunski menadžeri, lekari, glumci, političari. Ako se nahrani njihova narcisoidnost oni se odlično uklapaju u društvo. Mi upravo razvijamo društvo kakvo stvara takve osobe. Razaranje porodice, odsustvo vere, tradicije, morala. Korupcija, zakoni koji za neke važe za neke ne. E oni žele da postanu ti za koje zakoni ne važe. Zašto optužujemo porodicu, školu, profesore da nisu prepoznali njegovu dijagnozu. Kako kad je on bio savršen.
Svaka čast, pogodili ste srž problema.
Bravo! Svaka rec,recenica na mestu!
Svaka Vam je zlatna profesore!
Neka ste rekli…ma baš sve ste rekli.
Svaka čast.
Postovanje,obrazovanje ,vaspitanje,pravi uzori…..gde smo „zapeli“?