Manite se razgovora, naklapanja, a naročito se manite opravdavanja počinioca – kao sa njim se nije razgovaralo i slično. Problem je u nedostatku jasnih granica ponašanja u školama
![](https://zelenaucionica.com/wp-content/uploads/2013/12/umoran-nastavnik-470x256.png)
Postoji jedan profil učenika u Srbiji, naročito karakterističan za dvadeset i prvi vek. To je učenik kome nikada ništa nije uskraćeno, koga roditelji vole najviše na svetu, i koji je vrednost sam po sebi. Za njega/nju se podrazumeva izvestan uspeh – koji varira od dvojke bez obzira što ne radi domaći i ne uči ništa, do proseka „pet zapeta nula“, a sve zavisno od toga kakve predstave o uspehu imaju njegovi/njeni ugledni roditelji.
I kada eto nastavnica ne udovolji zamisli uglednih roditelja, i njemu/njoj upiše keca ili četvorku, eto roditelja u školi da reši problem. Školski pedagozi i psiholozi (tzv „pepsi služba“) će dati svaki savet i svaku preporuku, najčešće neko opšte mesto – treba učenike bolje motivisati, treba više razgovarati i sl. Samo jedno nikada neće prevaliti preko usta – da je učenik jednostavno bezobrazan i lenj, A najčešće je to slučaj. A nekako se uvek pritisak svali na nastavnicu, kao da je problem u njoj i kako ona radi, a ne u učeniku.
Poznato? Naravno – škole su prepune ovakvih učenika, nažalost, u ovom trenutku školski sistem nema mehanizam kao da se sa takvim profilom učenika izbori. Nastavnici i direktori se izbore samo ako uspeju nekako da se snađu.
Slučaj Trstenik
Slučaj koji se pre izvesnog vremena odigrao u Trsteniku je, barem kako sada izgleda, bio poslednja prilika da se sistem promeni. Da se podsetimo, učenik je nastavnici engleskog izvukao stolicu i ona je završila sa stražnjicom na patosu. Druga dva učenika su to snimila mobilni telefon i snimak pustili u etar. Jedan od učenika je u upravnom postupku prvo isključen iz škole, ali se nekoliko meseci kasnije pokazalo da škola nije do kraja ispoštovala proceduru pa je isključeno poništeno. I pojeo vuk magarca. Koga je briga za neku tamo nastavnicu engleskog iz Trstenika.
I naravno, kada je sve dozvoljeno, pa i javno ponižavati nastavnicu, a da ti se na kraju ništa ne desi, samo je bilo pitanje trenutka kada će neko da zaključi kako je dozvoljeno i više od toga. Zašto samo poniziti nastavnicu? Bolje da je upuca. I dogodilo se. I to baš u „Ribnikaru“. Slučajno?
Po svoj prilici nije, baš zato što je „Ribnikar“ škola za tzv. „elitu“, za tzv. „krem društva“. Koje god da im je porodično poreklo, pripadnici tzv. „elite“ dele jednu stvar – uvereni su da su nešto posebno, da za njih ne vaze pravila koja vaze za ostale. I onda naravno takav stav prenose i na decu. Njihova su deca najčešće prevoljena, razmažena i prezaštićena. Njima je dozvoljeno skoro sve. Da li je onda slučajno što se u takvoj sredini našao neko ko je pomislio da je dozvoljeno pucati u nastavnicu i drugu decu?
Razume se, ja ne znam da li je počinilac bio neko kome je sve dopuštano još u kući. Ili naprotiv, neko ko je propisno vaspitan, ali je u školi video da najbolje prolaze oni kojima se sve pušta, pa prelomio na drugu stranu. Važno je da je društvena sredina takva.
Pitanje vrednosti
Ima to, naravno, veze i sa zapadnim vrednostima, jer napredna Amerika je prepuna sličnih događaja, tzv. nemotivisanih ubistava, kada ludak upadne u školu, jedino mesto u SAD gde je nošenje oružja zabranjeno. i nasumice puca, pa se to prelilo iu Evropu, dok takve vesti nekako ne stižu iz nazadne Severne Koreje, Irana ili Saudijske Arabije, gde se to na vreme reši putem nazadnog i patrijarhalnog šamara ili kaiša. Sa trinaest godina je kasno.
Mnogo se govori i o video igricama, koje jesu problem, ali nije glavni. Jeste problem i neodgovoran odnos prema oružju, ali nije glavni. Jeste problem i odsustvo razgovora, ali nije glavni. Glavni problem je to što učenicima u školi ništa nije zabranjeno.
Ako hoćete da rešite problem, najurite prvo sve nevladine organizacije koje se bave „dečjim pravima“. Umesto njih finansirajte one koje se bave učenjem. Osmislite i realizujte sistem u kome učenik ima da poštuje profesora, u kome ne sme da vređa nastavnike, a kamoli da im izmiče stolice. (O ovome bih svakako mogao mnogo toga da kažem – ali nekom drugom prilikom.)
Najzad, dajte oružje obezbeđenju. Čemu služi radnik obezbeđenja bez oružja? Da izvuče uši nevaljalom učeniku? Pa to može i profesor fiskulture.
Manite se razgovora, naklapanja, a naročito se manite opravdavanja počinioca – kao sa njim se nije razgovaralo i slično. Nedostatak jasnih granica ponašanja je problem.
Ako riba smrdi od glave, čisti se od repa. Ako hoćete da ne ubijaju decu u centru Beograda, morate prvo zaštititi nastavnicu iz Trstenika.
Dragoljub J. Kečkić je redovni profesor Matematičkog fakulteta Univerziteta u Beogradu. Ekskluzivno za Novi Standard.
Izvor: Standard
Ovom tekstu ne treba ništa dodati ili oduzeti ovo je naša stvarnost.Bez licemerstva i bez grozomornih ,,pepsi“ radnika i laži.Čemu fakultet koji sam radom zaslužio kad ne smem da kaznim neradnika ni za nerad a kamo li za nedisciplinu i nevaspitanje.Gospođe majke,ja čim vaše dete izvedem na tablu odmah vidim gde ste vi grešili u vaspitanju.poz prof
Bravo!
BRAVO, POSTOVANI PROFESORE! POTPUNOBSTE U ORAVU! SVAKA REC JE NA SVOM MESTU! VAS TEKST BI SVI TREBALI DA PROCITAJU! I PROFESORI I RODITELJI I DJACI I SVI OSTALI! I NE SAMO DA SE VITA, VEC I NESTO UCINI KONACNO KAKO NAM SE OVA TRAGEDIJS UCSKOLI NE BI PONOVILA. PROBLEM SE SECE U KORENU, DOK JE JOS VREME.
BRAVO PROFESORE..👍
Dajte oruzje obezbedjenju?
Nestalo smesnih pilula?
Dragoljube?
Ako postupak – u Trsteniku – nije sproveden valjano, treba da odgovara onaj ko to nije umeo. I ponoviti postupak ispravno, naravno, i isključiti učenika. Zašto bi se odustalo od toga?
Ranije su se radjale zabe,a sada sve princevi i princeze…Ne mogu da razumem roditelje koji ne zele jasno da sagledaju svoje dete.Moje je,volim ga najvise na svetu bez obzira kakvo je ali zna se sta je nestasluk ,a sta bezobrazluk.Ostala sam bez komentara kada sam cula majku kako ljutito komentarise- moje dete nece niko slati u cosak ili magarecu klupu jer ce sledeci put ostati bez posla.Stvarno strasno-princ u magarecoj klupi,nama veze sto zbog tog princa ucitelj ne moze da odrzi cas.Nije bitno ni da li je opsovao,jer on je „nestasan“Na prvom roditeljskom sastanku roditelji komentarisu kako su se deca promenila,a ucitelj odgovara-nisu samo deca,vec i roditelji.Oduzeli svako pravo prosvetnim radnicima,ali bi oni trebalo da vaspitaju decu.Ranije nismo po skolama imali ni pedagoge,ni psihologe ali smo bile zabe koje su imale postovanja prema svima u toj skoli,od prosvetnih radnika,do cistacica
Treba zavesti red u skoli. Da svako radi svoj posao. I nece biti problema
Svaka čast, profesore! Kratko, jasno i matematički precizno.
Tacno tako
Gospodine Dragoljube potpuno ste u pravu i mogu reći jedan od najpametnijih i najjačih tekstova koje sam pročitao poslednjih dana. Voleo bih da pročitam još jedan vaš tekst, a to je recept kako sve ovo što ste napisali sprovesti u delo, jer bez toga ovo će izbledeti još koliko sutra.
Svaka čast, pre svega što ste objavili ovaj tekst!
Nažalost, mi koji smo svesni svega možemo samo aplaudirati čoveku na hrabrom i surovom iznošenju istine.
Ostali, koji vide stvari drugačije neće dobiti otrežnjenje posle jednog ovakvog teksta, tako da će se sve nastaviti po starom.
Bravo profesore! Učenik koga roditelji uzdižu do genija, a nije ni prosečan, neće poštovati nastavnika. Učenik koji je povlašćen kod kuće i kome je sve dopušteno kod kuće, ponižavaće nastavnika, jer njegov tata je neko. Samo bahata deca čiji su roditelji stekli na ovaj , ili sumnjiv način diplome, ponižavaće nastavnika koji mu prenose znanje. Društvo koje ne ceni nastavnike, posrnuće u duhovni glib. Na zapadu, sama se uverila, mlađu generaciju nastavnika, čine zapravo oni studenti koji nisu mogli nigde da se upišu, upisali su nastavnički fakultet. Naravno negativna selekcija. Doći će to i kod nas. Sve negativno uzimamo sa zapada. Propast!
BRAVOOO!!!
Postovanje profesore, stvari su jednostavnije nego sto izgledaju, ali niko nece otvoreno i direktno da kaze, kao sada Vi, a kamoli da mrdne prstom (citaj da nesto preduzme) nego sve po starom, ipak smo proevropski nastrojeni, a ne istocnjacki (citaj balkanski).
Daleko od toga da imam nesto protiv zapadne Evrope u kojoj takodje ima pravila pored ljudskih prava i jos uvek postovanja..provereno da Svajcarska kanton Cirih ne dozvoljava upotrebu mobilnog telefona u dvoristu i zgradi skole, upotrebu ne posedovanje, kao ni nosenje kacketa i kapuljace u krugu skole.
Tako da, nije nemoguce, samo srecno nam bilo na istrajnosti kad su vec prepoznate kljucne stvari..
Potpuno se slazem s vama ,profesore.
Mnogo istine ima u rečima profesora Kečkića. Slažem se sa stavom da su mam deca 21. Veka mnogo razmažena i da misle da sce mogu i da su uvek u pravu, ali ipak ima i dosta dobre dece. Treba promovisati lepe prave vrednosti i kažnjavati strogo svako zlo, vredjanje, omalovazavanje. Takodje treba vratiti znacaj znanju i lepom vaspitanju.
Potpisujem sve sto je profa izjavio!
Mnogo mnogo jak komentar. Nisam skoro nista bolje procitao. Svaka cast.
Svaka čast, poštovani profesore!
Pravo u srž!
Oružje obezbeđenju? Da li ste svesni ko je obezbeđenje u školi? Da li neko pročita tekst do kraja i razmisli o istom pre nego što napiše “Bravo.”? Nisu deca kriva što mi odrasli ne rešavamo slučajeve bilo kakvog maltretiranja, što mi odrasli njih ne vaspitavamo dobro, što mi odrasli donosimo pogrešne zakone, što mi odrasli dopuštamo da nam deca jedu zagađenu hranu, piju zagađenu vodu, udišu zagađen vazduh, i td. Dete nije donelo odluku da ne bude kažnjeno za izmicanje stolice, mi odrasli smo doneli tu odluku i pokazali deci da je to dopušteno. Mi odrasli moramo da se ponašamo odraslo, priznamo da smo krivi za dosta problema koji muče ovu državu i svet i da krenemo da ispravljamo greske, jer deca uče posmatrajući nas.
Ma BRAVO! POTPISUJEM! Nema više ni popravnih. Jer smatra se da nastavnik nije dobro prenjeo znanje na ucenika-nije do ucenika koji ni pogledao nije u udžbenik. Kakva glupost?!?! Nema vise ponavljanja razreda. Koliko god ne uce uvijek idu dalje, pa upisu privatnu srednju i takvi nas danas liječe! Uzas, sta smo uradili, docekali, fuj 😔
Dosta sa besmislenim člancima i raznim mišljenjima „stručnjaka“. U ovom slučaju to nije slučaj za pedagoge, psihologe, nastavnike. Ovo je slučaj za psihijatre. U pitanju je narcisoidni psihopata. Inteligentan, savršeni đak. Sve ono što se danas forsira u potrošačkom društvu. Sve radi po dugoročnom planu. Želi da bude najbolji, poštovan, voljen i da mu se svi dive. Nema sažaljenja za druge, neće pomoći drugom jer je sve to moguća konkurencija. Bitan je samo on a to se danas ceni. Takvi ne prave ekcese i nestašluke. Mirni i hladnokrvni. Jedino što takve može da izbaci iz ravnoteže je da sve ne ide po njegovom planu. Verovatno je problem što je išao u takvu školu gde je bilo puno istih ili boljih đaka od njega. Nekad je sa takvom dijagnozom bilo 1-2% u populaciji. Danas 10-15%. Svuda slušamo radi na sebi, budi najbolji, ostvari se, budi bogat slavan. Budi slavan. Ako te drugi ne hvale hvali se sam. Ne obaziri se na druge. Podmetni nogu konkurenciji. Budi nemilosrdan. Kako završavaju takvi. Postaju vrhunski menadžeri, lekari, glumci, političari. Ako se nahrani njihova narcisoidnost oni se odlično uklapaju u društvo. Mi upravo razvijamo društvo kakvo stvara takve osobe. Razaranje porodice, odsustvo vere, tradicije, morala. Korupcija, zakoni koji za neke važe za neke ne. E oni žele da postanu ti za koje zakoni ne važe. Zašto optužujemo porodicu, školu, profesore da nisu prepoznali njegovu dijagnozu. Kako kad je on bio savršen.
Svaka čast, pogodili ste srž problema.
Bravo! Svaka rec,recenica na mestu!
Svaka Vam je zlatna profesore!
Neka ste rekli…ma baš sve ste rekli.
Svaka čast.
Postovanje,obrazovanje ,vaspitanje,pravi uzori…..gde smo „zapeli“?